Hvorfor er der krig i naturens hjerte?
Hvorfor kæmper naturen med sig selv?
Hvorfor strides landet med havet?
Er der en hævnende kraft i naturen?
Ikke én kraft, men to?
Jeg kan huske da min mor var døende.
Helt vissen og grå.
Jeg spurgte, om hun var bange.
Hun rystede bare på hovedet.
Jeg var bange for at røre ved døden i hende.
Jeg kunne ikke se det smukke eller opløftende ved at hun ville møde Gud.
Jeg har hørt tale om udødeligheden, men jeg har aldrig set den.
Jeg tænkte, hvordan det ville blive, når jeg døde.
Hvordan det føles at vide, at man skal trække vejret for sidste gang.
Jeg håber, det kan ske som det gjorde for hende.
Med den samme... ro.
Det er dér den er gemt- udødeligheden jeg ikke havde set.
Børnene her slås aldrig.
Nogle gange.
Nogle gange når de leger,
slås de hele tiden!
- Er hun bange for mig? - En lille smule.
- Er du bange for mig? - Ja.
- Hvorfor? - Fordi du ser...
Ud som om du er fra hæren!
- Som om jeg er fra hæren? - Ja.
Jamen, det er ligegyldigt.
Det er ligegyldigt.
- Barnet er træt. - Ja.
Hvis hun svømmer, vil hun sove.
OK, kom så. Vend dig om.
Gå, gå, gå, gå. Kom så!
Kom så, gå.
Gå, gå, gå, gå!
Witt, patruljebåden!
Hun er amerikaner.
Hvad laver den herude helt alene?
Du ændrer dig sgu aldrig, vel Witt?
Du lærer aldrig noget.
Du skal fandeme altid blande dig i alting.
Hvor mange gange har du rømmet hæren?
Hvor lang tid har du været i hæren? Er det seks år?
Var det ikke på tide, at du tog dig sammen?
Ellers sker det aldrig.
Vi kan ikke alle være lige kloge.
Nej, det kan vi desværre ikke.
Se på dig selv.
Sandheden er, du ikke passer ind i mit kompagni.
Du bliver aldrig en rigtig soldat, ikke i Guds verden.
Det her er C-kompagniet, jeg er førstesergent. Jeg bestemmer her.
Staros er også kommandør, men det er mig der bestemmer. Sådan er det.
Du er bare en til der skal have mad.
Egentligt burde du for retten.
Men jeg har ordnet det for dig.
Du har været heldig.
Du skal arbejde for hjælpetropperne.
Du skal være bårebærer. Tage dig af de sårede.
Jeg kan klare alt, hvad du finder på.
Jeg er dobbelt så hård som dig.
I denne verden...
er man ingenting alene.
Der findes kun denne verden.
Dér tager du fejl, Top.
Jeg har set en anden verden.
Nogle gange tror jeg, det bare er noget, jeg... forestiller mig.
OK,
så har du set ting, jeg aldrig vil se.
Vi lever i en verden, der er ved at blive skudt i småstykker.
I en sådan situation kan man kun lukke øjnene og lade som ingenting.
Passe på sig selv.
Jeg er din bedste ven nogensinde.
Du ved det ikke engang.
Han hader dig som pesten.
Jeg mærker ikke hans had, for jeg hader ikke ham.
Jeg elsker Charlie-kompagniet.
De er mine venner.
De kalder den "Klippen".
Der var ingen, der vil have denne ø. Indtil japserne byggede en lufthavn.
Det er her, slaget skal stå.
Herfra kontrollerer de vejen til Australien og søvejen til Amerika.
Hvis vi skal standse japsernes fremrykning, skal det være her.
Flåden har gjort deres arbejde. Nu er det vores tur.
Jeg har arbejdet røven i laser.
Slikket generalerne i røven.
Nedværdiget mig
for deres og min families skyld.
For mit hjem.
- Jeg er stolt af dig. - Tak, sir.
De fleste mænd på din alder ville have trukket sig tilbage istedet.
Det er OK.
Vi har brug for officerer som dig, der er modne og erfarne.
Vi har udmærkede sergenter og løjtnanter.
Når man først får en medalje vil man have én til.
Som en politiker, eller hvad?
Følger strømmen for at klare den.
Det er et rotteræs.
- Lige præcis, sir. - Så længe Admiralen lytter.
- Der er altid nogen der lytter. - Ja.
Som en høg.
Altid en, der kan tage din plads.
- Har du en søn? - Ja, sir.
Krigen burde helst være overstået, når han bliver voksen, ikke?
- Helt sikkert, sir. - Derfor skal de smadres nu.
Grav dem frem af bakkerne og beskyt flyvepladsen.
Ja, sir.
Hvorfor fanden mon japserne byggede en flyveplads her?
Det finder vi nok aldrig ud af.
- Hvad tror du? - Sir, det tænkerjeg aldrig over.
Du er en ydmyg mand.
Den eneste der vil have øen er dig.
Hvor meget vil du have den?
Så meget som det kræver, sir.
Alt det de ofrede for mig
er som spildt mælk.
Alt det jeg gav for kærligheden.
Det er for sent nu.
Døende...
Lige så langsomt som et træ.
Kan du mærke det?
Ja, sir.
Tak, sir.
Kalder signalbroen.
Jo tættere du er på Cæsar, jo større er frygten.
Og hvad så hvis jeg er pisse bange?
Sådan er det bare. Jeg har...
Min stedfar slog mig med et stykke træ, da jeg var lille,
og jeg var bange og plejede at løbe bort og gemme mig.
Jeg sov i hønsegården for det meste.
Jeg troede aldrig, det kunne blive værre.
Jeg lever for hvert minut her. Jeg tæller sekunderne.
Vi er der snart, og så kan de bombe fra luften.
Vi er sikkert døde, inden vi slipper bort fra stranden.
Dette sted er som en... Som en kæmpe flydende kirkegård.
- Hvad hedder du, min dreng? - Jeg vil ha' en bil, derhjemme.
- Hvad hedder du? - Edward, Edward B Train.
Train?
Det eneste man kan være sikker på er døden og Gud. Sådan er det.
Det er det eneste, at bekymre sig om. Vi skal nok overleve denne krig.
- Bliver vi angrebet fra luften? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Det eneste jeg ved er, de sidste der var her ikke blev angrebet.
Men en anden gang blev de næsten sprængt i luften.
Hvad vil du have, jeg skal sige?
Du er en stor hjælp, Tills. Ingenting. Fortæl mig ingenting.
Jeg skal sige dig en ting.
Vi sidder herude som et par ænder i en båd.
Det ved jeg godt.
Tænk over det, Tills.
Tænk over det.
- Følger du ikke med? - Det interesserer mig ikke.
- Der sker godt nok en masse. - Det er ligegyldigt, jeg er kold.
OK, jeg må have fat i en pistol.
Ja? Mor' dig.
Ja, mor' dig.
Du ville ønske, at du havde spiddet dig selv på et samuraisværd.
Åben døren! Åben døren for helvede!
Åben døren!
Du skal nok lære alle reglerne...
OK. Her ligger jeg og sover.
Mine damer. Er det her en syklub eller hvad?
OK, bonden er højest. Robert har to bønder.
Jeg havde aldrig regnet med, at det ville være sådan i hæren.
Hvordan fanden kunne jeg vide, at vi skulle i krig?
Jeg ved kun, at Charlie-kompagniet altid bliver snydt. Altid.
Jeg kan også fortælle dig hvis skyld det er.
Det er obersten.
Først sidder vi fast på denne båd, hvor vi kraftedeme ikke kender nogen.
Derefter er vi nederst på listen over dem, der kan slippe ud herfra.
Davs.
Jeg læste i dine papirer, at du var officer før krigen.
Hvordan endte du som menig?
Min hustru.
Jeg var i ingeniørkorpset.
Vi var aldrig væk fra hinanden,
ikke engang i én dag.
Det tog fire måneder før jeg sagde op.
Jeg sagde bare op.
De sendte mig tilbage til staterne.
De sagde, at jeg aldrig ville vende tilbage til korpset.
De sagde, at jeg ville blive indkaldt og komme i infanteriet.
Pikhoveder.
Det er ikke deres skyld.
Hvor er din kone nu?
Derhjemme.
Hvorfor skulle jeg være bange for at dø?
Jeg tilhører jer.
Af sted! Af sted!
Af sted!
Kom så!
Hvis jeg går først, venter jeg på dig.
På den anden side af det mørke vand.
På med hjelmen.
Giv mig styrke.
- Kan du føle presset? - Ja, sir.
Jeg synes om dig.
Jeg synes bare, du skulle vide, at vi er sammen om det her, OK?
Bevæg dig mod fastlandet. Vi mødes der.
- Ja, sir. - Det var alt.
Gangbro!
Vi kommer igennem!
Bataljon! Begge hold!
Denne vej. Lige her.
Vær klar til at rykke til siden!
Fadervor, du som er i himlen...
Tilgiv os vores synder, som vi tilgiver vores syndere.
Dit er riget, magten og æren.
I er heldige.
De må have set flyene.
I slipper ud med nød og næppe.
Slap af. Tag en dyb indånding!
- Er du i Charlie-kompagniet? - Ja.
Vi var to kilometer inde i landet.
Der var kun nogle olietønder. Der er absolut ingenting...
- En uge. - En uge, sir.
Ingen sårede. Ingen japsere.
To granater ramte stranden, men de fleste slap uskadte.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Der lever fisk i træerne.
Hvis de ikke ved, stranden er forladt, hvad ved de så heller ikke?
Hvorfor tager livet så mange former?
Døden indeholder alting.
Du er også kilden til alt der fødes.
Din ære.
Nåde.
Fred.
Sandhed.
Stilheden har en ånd,
forståelse,
tapperhed.
Det tilfredse hjerte.
Vi skal bruge en læge!
Måske deler vi alle en stor sjæl, som alle er en del af.
Det samme ansigt.
Et stort hele.
Alle søger deres egen frelse.
Som et stykke kul
der hives ud af ilden.
Vi skal bare lige op ad bakken.
- Det kan vi ikke, oberst. - Vi kan ikke komme op fra siden.
Der er en klint til venstre der fører ned til floden.
Japanerne har junglen. Den skal erobres.
Hvad med vand, sir? Vi har ikke noget vand.
Mine mænd er ved at... besvime, sir.
Man bekymrer sig først, når en soldat holder op med at klage.
Vi angriber alle side om side. Tredje afdeling er i reserve.
Vi skal hen over tre marker. Er du med?
Når vi når derover, angriber vi bakken.
Obersten siger, vi ikke kan angribe fra siden, så vi angriber lige på.
- Whyte? - Ja?
- Kan du se græsforhøjningen? - Ja.
Når du er på den anden side af marken, elimineres alle punkterne.
Jeg er sikker på, japserne har en eller anden form for forsvar dér.
Er du med?
Lad mig ikke skuffe dig.
Lad mig ikke skuffe mine mænd.
Jeg regner med dig.
En ny begyndelse.
Du er græker, ikke oberst?
Har du læst Homer?
Vi læste Homer på militærakademiet.
På græsk.
Hvilket slags artilleri har vi, sir?
- To 105'ere. - Det er ikke nok.
Det giver en følelse af sikkerhed. Det vil snyde japanerne.
OK.
Nu går det løs.
Vi deler os i grupper på ti.
I skal ikke slentre fremad. Det gør det kun nemmere at ramme os.
Løb hele vejen.
Der er ingen vej udenom. Vi er blevet valgt og må af sted.
Jeg går med den første gruppe.
Charlie Dale er i min gruppe. Dale?
Du organiserer de andre grupper.
Vi går om fem minutter.
Af sted.
Sico?
- Hvad er der galt? - Jeg har ondt i maven.
Sico, kom så, ellers skal jeg kraftedeme sparke dig af sted.
Jeg kan ikke. Jeg ville ellers gerne.
Jeg er syg.
Du er ikke syg. Kom så!
- Hvad er der galt, Sico? - Jeg ved det ikke, sergent.
Det er min mave. Smerter og kramper.
Jeg kan ikke engang sidde op.
- Kom så, af sted! - Lad ham være.
En frivillig til at bære båren! Kom så, vi går hen til lægen.
Tak, sergent.
Du skal ikke skændes med mig.
Held og lykke, Keck.
Dæk hullet til højre!
Kom så!
Måske er de stukket af.
Fare!
Rolig, rolig, rolig.
Bårebærere!
Kom så!
Bårebærere, denne vej!
- Få ham ud herfra. - Der er allerede otte eller ni...
- Du skal ikke sige mig imod! - Der er andre der har det værre...
I er kraftedeme åndssvage! Er det mig der bestemmer eller hvad?
- Er jeg oberst eller bare menig? - Der er andre der er hårdt sårede.
- Det var en ordre! - Ja, sir!
Goddag, sergent.
Hvem har vi herovre?
Vi tror det er Jacques.
Gamle Jockey.
Pis, det er sgu slemt.
Sir?
Sir? Sir, kan jeg komme med tilbage til kompagniet sammen med Jockey?
- OK, hvis du får en tilladelse. - Helt sikkert. Og min riffel.
Nicky! Du lever stadig!
Kom så!
Udmærket, Staros. Det bedste jeg har set i lang tid!
Smukt udtænkt og udført! Det skal blive noteret.
Unge Whyte var en stor leder.
Ja, sir.
Det var et godt træk også at sende din anden kommanderende af sted.
Det er muligt, de har erobret højdedraget. Blane gjorde det godt.
Hvor mange kanonstillinger fandt de?
Fik de ram på nogle af dem?
Højdedragene skal erobres før frokost!
Hallo! Hallo! Staros, er du der?
Ja, sir.
Jeg sagde, hvor mange kanonstillinger fik I ram på?
Børn.
Det ved jeg ikke, sir.
Hvad fanden mener du, at du ikke ved det? Hvordan kan du ikke vide det?
Jeg er ved den første forhøjning, sir. Jeg er lige her ved stigningen.
Skal jeg rejse mig og vinke til dig?
Nej, jeg kan godt se dig. Gør mig en tjeneste.
Find ud af hvordan situationen er.
Jeg vil erobre bakke 210 inden i aften.
Admiralen er sgu stået tidligt op for at opleve det her!
Giv lyd fra dig, Staros.
Længere opad!
Du, Keck!
Ja!
- Vi må væk herfra. - Det ved jeg.
Blane er død.
Du bestemmer.
Vi kender din slags, Yankee!
Tojo æder lort!
Nej! Roosevelt æder lort!
Jeg fik ham!
Jeg har dræbt et menneske.
Du, Queen!
Queen, er du der?
Det er det værste, du kan gøre. Værre end voldtægt.
Queen! Kan du se japsen på vej ned på venstre side ad bakken?
- Jeg har dræbt én, ingen kan røre mig. - Jeg så ingenting.
Så må du sgu kigge dig lidt omkring!
Jeg mener det alvorligt!
Jeg talte syv japsere på vej ned ad græsskråningen!
Jeg fik en af dem.
Og hvad så?
Jeg tror, de stikker af.
Måske skulle vi fortælle det til obersten.
Har du lyst til at gøre det?
Du bliver her! Det er en ordre!
Ned!
Hold dig nede.
Ud!
Hvad gør vi nu?
Vi venter lige her. Måske kommer der forstærkninger.
Hvorfor?
For at indtage nogle af stillingerne her!
- Vil du fortsætte med det her? - Kraftedeme nej. Vi bliver her.
Hvis de sender forstærkninger kunne vi kigge os omkring,
finde ud af hvor de skyder fra.
- Hellere end at gå tilbage. - Der kommer nogen!
De kommer!
Hvad laver de?
Hvis de vil af med os, hvorfor er der så ikke flere af dem?
Måske er de alene.
Måske vil de gerne i himlen.
De kommer.
Keck!
Fandens!
Jeg sprængte røven i luften!
- Du er OK. - Jeg sprængte røven i luften!
Læg dig ned!
Det er kraftedeme talentløst!
- Tag det roligt. - Jeg har fat i den!
Skriv til min kone. Sig at jeg døde som en mand.
Der er ingen grund til at skrive. Du skal nok klare den.
- Du skal ikke lave pis med mig! - Bliv nede!
Hej, du.
Har jeg mudder i ansigtet?
Tør det væk.
Nej!
Jeg skal nok skrive. Det lover jeg.
Tag min flaske. Der er stadig noget vand tilbage.
Det er det bedste der kunne ske.
Jeg er helt smadret.
Jeg kan ikke engang kneppe mere.
Hvad... Hvor er jeg?
Hvor er jeg?
Det skal nok gå.
Selv hvis du dør, har du ikke skuffet os.
Hvis du ikke havde kastet dig imod bredden, var vi alle døde.
Jeg fryser.
Her er så... koldt.
Skriver du til hans kone?
Fandeme nej.
Jeg kender hende jo ikke.
Det er lederens job. Er du sindssyg? Jeg kan ikke skrive sådan noget.
Du sagde, du ville gøre det.
Jeg ville sige hvad som helst.
Det burde man også gøre.
OK, så skriver du til hende.
Hvad er der galt, Jim?
Vi kan ikke gøre noget for ham. Han dør, inden vi får ham til lægen.
- Så kan jeg ikke bede dig fortsætte. - Måske kunne jeg skaffe noget morfin.
- Ville det lukke munden på ham? - Ikke i lang tid, jeg kan gi' ham to.
Måske kunne han tage tre eller fire senere selv.
Kan vi ikke give ham alle sammen på samme tid?
Sådan er man.
Sådan er det for os alle. Sådan er vi, sådan er vi.
Jeg har mistet alle tolv.
Alle tolv.
Det er sindssygt deroppe.
Jeg sagde, hvad de skulle gøre og hvorhenne og alting.
- Hjælp! - Jeg kender dig, sergent.
Det er sindssygt. Jeg ved ikke hvem der bestemmer, men I kan ikke lade ham gå!
Jeg må af sted. Jeg må af sted.
Jeg må af sted. OK, af sted. Af sted, af sted!
Af sted. Af sted. Af sted nu.
Lad være med at glo på mig. Rør mig ikke, OK, jeg må af sted.
OK. OK.
Hjælp mig!
Du må være stille. Jeg er her for at hjælpe dig, Tella.
- OK. Slap af. - Op i røven med dig!
Jeg er ved at dø, sergent!
OK, men hold din kæft mens du dør!
- Hvordan kommer vi tilbage? - Jeg skal nok få dig tilbage.
- Kom så. - Nej!
Lad mig være!
Lad mig være alene... alene.
Lad mig dog være alene.
Giv mig noget mere.
Her, Tella.
Farvel... farvel.
Farvel, min dreng.
Farvel. Farvel.
Heldigvis for os afhænger hele kompagniets skæbne ikke af én mand.
Sergent, jeg så det hele gennem kikkerten.
Jeg vil indstille dig til en Sølvstjerne i morgen.
- Det var meget heltemodigt... - Du,
hvis du takker mig én gang til, sparker jeg dine tænder ud.
Hvis du indstiller mig til noget, siger jeg op lige med det samme,
og så kan du sgu køre det her alene.
Forstår du?
Ejendom! Det hele handler sgu om ejendom.
Hvad er der i vejen med dig, Staros? Vi har brug for forstærkninger nu!
Hvad laver de? Jeg kan se dem i kikkerten.
De ligger under klippeafsatsen!
De burde være i gang med at ordne deres maskingeværer!
Jeg tror ikke, du er helt med, sir.
Der er... mange døde og sårede.
Der var en soldat... Hans mave blev skudt i stykker på bakken, sir.
Udmærket, fint. Hvad med forstærkningerne?
Jeg har... to afdelinger...
Du kan få første afdeling, sir.
Hvad mener du med to afdelinger?
Kraftedeme, Staros! Når jeg siger forstærkninger,
mener jeg det sgu. Vi skal fandeme bruge alt, og det skal være nu!
Den første afdeling også. Jeg kan se, at de ikke laver en skid.
Sig de skal angribe ved højdedraget.
Få den anden afdeling over til bakken!
Få dem til at bevæge sig indad. Lige op ad den åndssvage bakke!
Angrib dem nu!
Fandens, Staros! Er det nødvendigt at lære dig strategi og taktik,
mens dine mænd bliver skudt i småstykker?
Jeg tror ikke, du helt forstår situationen her.
Det kan mit kompagni ikke klare alene, sir.
Japsernes stilling er for god. De har for meget ammunition.
Der er en bunker deroppe.
Vi kan ikke se den, men de... smadrer mine mænd derfra, sir.
Jeg anmoder om tilladelse til at patruljere området omkring
den højre side af bakke 210. Jeg tror, at hele stillingen
kan udmanøvreres, hvis vi blot er mange nok.
- Nej! Kraftedeme nej! - Vi kunne redde nogle liv!
Vi manøvrerer ingen steder.
Hør engang, Staros. Du skal ikke føre dine mænd
ind i junglen for at undgå at komme i kamp!
Hører du efter, Staros? Jeg beordrer, I angriber med alle de mænd, du har!
Angrib, Staros! Det er en ordre!
Sir, jeg nægter at adlyde din ordre.
- Den er lige der. Kan du se den? - Jeg kan ikke se noget.
Det er ikke din skyld, Jim. Han beordrer dig til det.
Jeg beder igen om tilladelse til at patruljere området.
Klokken, sir... er 13:21.
Jeg har to vidner her. Jeg foreslår, at du også skaffer to vidner.
Staros, nu må du kraftedeme holde op med dit advokat-pis!
Jeg ved godt, du er advokat! Det her er ikke en retsal.
Det er krig. Det er kamp!
Jeg gentager min ordre: Angrib.
Jeg nægter at lade mine mænd angribe.
Det er selvmord, sir.
Jeg har været med disse mænd i to år, og jeg kan ikke lede dem i døden.
Det er en vigtig beslutning, Staros.
Hvis du er så sikker i din sag, må jeg hellere komme ned og se selv.
Gå ned og se.
Jeg tilbagekalder ikke min ordre,
hvis der er formildende omstændigheder, vil jeg tage det i betragtning.
I mellemtiden må I tage jer sammen, indtil jeg når frem.
Hvis det er muligt, må I bevæge jer fremad mod bakken!
Det er ligegyldigt, hvor vi er.
Der er ingen steder at gemme sig.
Tag det roligt.
Hvor er... hvor er Fife?
Fife? Han er lige her. Fife.
Hold mig i hånden, Fife.
Hold mig i hånden.
Sådan.
Jeg er ved at dø, Fife.
Du...
Fanget i graven.
Kistelåget sidder fast.
Anderledes end jeg forestillede mig.
På med blusen, soldat. Vi er sgu ikke på stranden!
På med den nu.
Hvad sigter du på? Lad os smadre dem.
Videre!
Hvad fanden laver du dernede, hvor man ingenting kan se?
Observerer, sir. Første afdeling er på vej mod bakken.
- Hvor mange sårede er der nu? - Ingen, sir.
Ingen? Slet ingen?
Det lyder ikke så alvorligt, som du gav udtryk for før.
Det er rigtigt. Situationen har ændret sig siden, sir.
Hør på mig.
Nu går vi alle sammen derover.
Har du andre klager?
- Nej, sir. Ikke nu. - OK! Så gør vi det på min måde!
Min måde! Forstår du det?
Alle sammen over til bakken! Vi kan erobre den, inden det er mørkt!
Jeg tror, at bakken kræver en større indsats, sir.
Vis mig hvordan du tænker.
Vi er bare møg.
Vi bliver dræbt, hvis vi bliver her.
Bell, tag seks mænd med
og find ud af hvad der sker.
Vi skal nok dække dig herfra.
OK.
I bliver her. OK?
Jeg går alene af sted.
Kom med.
Kom med mig.
Der var en...
en bunker... deroppe.
Det er fem maskingeværer.
Der er fem maskingeværer.
Punktet deroppe ved klipperne
er nøglen til at indtage bakken.
Bell har helt ret.
Deroppe fra kan de dække hele området,
men højdedraget er ubeskyttet.
Det er noget af en fejltagelse. En kæmpe fejltagelse.
Vi må drage fordel af den nu.
OK, jeg ved I er udmattede,
og det er svært at skaffe vand heroppe.
Det beklager jeg. Jeg beder om forladelse.
Hvis vi kan indtage bunkeren i morgen, er jeg sikker på, at bakken er vores.
Hvem melder sig frivilligt?
Til at gå op og smadre den.
Sir?
Jeg vil gerne gå derop
- og lede vejen tilbage. - OK.
- Også mig, sir. - Dig.
OK.
- Jeg vil også gerne. - OK, John. Det er jeg glad for.
- Du leder mændene. - Også mig, sir.
- Sir? - Dig.
OK. Det er nok. Syv mænd er nok.
Det er en meget vigtig mission, Staros.
Når vi er i stilling, kan vi bombe dem fra luften.
Flyvevåbnet ordner det hele.
Guadalcanal kan blive krigens vendepunkt.
- Er du bange for, at mange skal dø? - Nej, sir.
Jeg har forklaret hvor vigtigt dette er.
Hvor mange liv er det værd? Hvor mange mænd?
Det ved jeg ikke, sir.
Er du parat til at ofre dine mænd for at nå dit mål?
Hvor mange? En? To?
Tyve?
Der er nogle der vil dø, oberst.
Hvis du ikke kan klare tanken, må du sige til nu.
Nej, sir. Du har ret... Helt ret.
OK, udmærket.
Det var alt, oberst.
Der er én ting til, Staros.
Du behøver aldrig at give mig ret.
Aldrig.
Det går vi bare ud fra.
Det var alt.
Jeg har ondt af dig.
- Ja? - Ja, en lille smule.
At være i hæren slår én ihjel.
Hvis du er klog, passer du på dig selv. Der er ikke noget, du kan gøre.
Det er som at gå ind i et brændende hus, hvor der ikke er nogle at redde.
Hvilken forskel tror du, det gør? Et menneske i dette ragnarok.
Hvis du dør, er det uden grund.
Der findes ikke en anden verden, hvor alt er godt.
Der er kun denne verden.
Kun denne klippe.
Fremad! Kom så, kom så.
Hvem bestemmer, hvem der skal leve?
Hvem bestemmer, hvem der skal dø?
Det er formålsløst!
Se på mig! Jeg står heroppe uden nogen skyder.
Ikke engang et skud!
Hvorfor?
Hvorfor skulle de alle dø?
Jeg kan stå lige her, uden at der sker noget!
Os.
Os alle sammen.
Et menneske.
Vi flyder sammen som vand,
indtil vi udgør en helhed.
Jeg drikker af dig.
Nu.
Du er mit lys.
Min leder.
John, jeg er bagved dig. Hvis du vil igennem, følger vi efter.
Vi kommer, når du fløjter.
OK, lad os komme af sted. Efter dem.
OK.
Bliv nede, under kanten,
så finderjeg ud af, hvordan det ser ud.
Når 81'erne har smadret klippen... så meget som det kan lade sig gøre,
kravler vi langs klippen
og rammer dem fra højre side.
OK?
OK.
Azimuth 1470... Easy Roger 7.
100 til venstre, plus 200.
Uncle Baker 1, beskydning.
Azimuth 1470 Easy Roger 7.
Venstre 100, plus 200.
Maskingevær. Justerer.
Forstået. 1470 Easy Roger 7.
Venstre 25, 50 ned!
Venstre 25, Uncle Baker 1.
Venstre 25, 50 ned.
Skyd.
Roger, Uncle Baker 1.
Af sted!
OK, vi fortsætter op ad bakken.
Ingen beskydning eller granater indtil jeg siger til.
OK, lad os komme af sted.
Er han OK? Er han OK?
Hvad gør vi? Vi kan ikke tage ham med.
- Nej, vi kan ikke efterlade ham her. - Han er fra vores afdeling.
Vi kan hente ham på tilbagevejen... hvis han stadig er i live.
- Er han død? - Ikke endnu.
Dale, bliv hos ham! Dæk flanken! Kom så!
Bag dig!
Vi er fanget!
Tilbage!
Af sted!
Pas på.
Klar bane!
Kom så. Ud herfra.
Videre.
Er I soldater eller hvad?
Pikhoved!
Idiot!
OK?
Jeg slog en mand ihjel.
Det stinker her.
- Alle disse døde mennesker. - Stik en smøg op i næsen.
Se dem løbe!
Vi har skræmt dem bort!
Sådan, John. Da de så dig angribe
var der ikke noget, de kunne gøre.
- Hej, du! - Det skal du ikke gøre.
Pas på de andre. G-2 får brug for dem. De vender snart tilbage.
Vi har spildt nok tid her. Lad os komme af sted.
Jeg har nogle forslag til udmærkninger.
Ja. De skal alle belønnes, men senere.
I mellemtiden skal du vide, at jeg indstiller dig til en udmærkning.
Måske den helt store.
- Tak, sir, men jeg synes ikke... - Jo du gør, John.
Problemet bliver at skaffe dig den!
Men hvad fanden, hele regimentet ville fejre det, hvis du fik den.
Lad os komme tilbage.
Vi må have mere mandskab og få kontakt med de andre, før vi bevæger os opad.
Kunne du lede Baker kompagniet?
Selvfølgelig.
Sir, jeg vil ikke være besværlig. Hvis vi ikke snart får noget vand...
Tag dig ikke af vandet.
John, vi har ikke tid til at vente på noget nu, hvor angrebet går så godt.
Vi får noget at drikke om et par timer.
Det har jeg arrangeret.
Vi kan ikke vente på, at vandet skal ankomme.
Nej, sir.
Sådan er det.
Hvis nogle af mændene besvimer... så besvimer de sgu bare.
OK.
De kunne...
- De kunne dø. - Især hvis fjenden skyder dem!
De kan godt klare det.
Kom så, af sted! Dem er der masser af, hvor vi skal hen!
Skal vi op ad bakken eller?
John, jeg er overbevist om, vi kan bryde igennem japanernes stilling.
Vi skal bare fortsætte. Bakken er vores inden solnedgang.
Kan du se ånden i disse mænd? Kan du se den nye ånd?
Det er den ånd, vi må drage fordel af.
Hvis vi søger hjælp
eller forstærkninger fra reserven fordi det går dårligt,
eller fordi vi ikke kommer videre, helt op til toppen af bakken,
klarer jeg det sgu ikke!
Jeg har ventet på dette øjeblik i hele mit liv.
Jeg har arbejdet, spist... kraftedeme gjort alting for at få denne mulighed!
Jeg har ikke tænkt mig at give op nu.
Du ved ikke hvordan det er, at blive forbigået.
Du er stadig ung. Kommer lige fra akademiet.
Det her er din krig! Jeg har ventet 15 år på en krig!
John, en dag vil du forstå mig.
Du er som en søn for mig, John.
Ved du hvad min søn laver?
Han sælger fiskefoder.
Du har gjort et godt stykke arbejde.
Jeg skal nok sørge for, du bliver belønnet.
Tak, sir.
Fandens...
Fandens! Jeg har brug for tre løbere!
Tre løbere!
Du går tilbage og finder noget vand
så hurtigt som muligt!
Vi angriber om en time! Vi angriber med alt, hvad vi har.
Det er nu eller aldrig!
Vi skal derop inden det bliver mørkt!
Har du set mange døde mennesker?
Masser.
De er ikke anderledes end døde hunde,
når man har vænnet sig til tanken.
Det er bare kød, min dreng.
Gør du det rette? Tager du hensyn?
Er det her, troen ligger?
Er du elsket af alle?
Også jeg.
Tror du, du vil lide mindre, fordi du troede på godheden?
Sandheden?
Ned med jer! Ned! Ned!
Ned. Bliv der.
Ned med jer! Ned for fanden!
Nu!
Denne ondskab.
Hvor kommer den fra?
Hvordan blev den en del af verden?
Hvilket frø groede den fra?
Hvem gør dette mod os?
Hvem slår os ihjel?
Stjæler vores liv og lys.
Driller os med det, vi kunne have oplevet.
Hjælper vores ulykke verden?
Får det græsset til at gro eller solen til at skinne?
Findes mørket også i dig?
Har du oplevet denne nat?
Nu sætterjeg tænderne i din lever.
Du er døende.
Kan du se fuglene dér?
Ved du, at de spiser dig rå?
Dér hvor du skal hen, er der ingen vej tilbage.
Hvad kan du gøre for mig?
Ingenting.
Sid ned.
Staros, du er fritaget for tjeneste.
Løjtnant Band træder til i stedet for.
Han har allerede fået besked.
Det er en svær ting at gøre.
En svær beslutning at træffe.
Jeg tror ikke, du er hård nok.
Du er for blød. For blød i hjertet. Du mangler noget hårdhed.
Det er min beslutning. Jeg har allerede truffet den.
Jeg kan ikke lide, at mine mænd dør.
Er der nogensinde nogen, der er døde i dine arme, sir?
Er der?
Jeg ser ingen grund til, at gøre et nummer ud af det her.
Det skal ikke fremgå nogle steder. Heller ikke stå i dine papirer.
Det har intet at gøre med fejhed eller ineffektivitet.
Se på denne jungle.
Se på rankerne, hvordan de snor sig rundt om træerne og sluger alting.
Naturen er ond, Staros.
Du kan bede generalstaben om forflyttelse
af helbredsgrunde.
Du er advokat.
- Har du haft malaria? - Nej, ikke endnu.
Spiller ingen rolle. Jeg kan ordne det.
Du får det sikkert alligevel.
Jeg indstiller dig også til Sølvstjernen.
På en sådan måde, at du ikke kan undgå at få den.
Du kan også få en tapperhedsmedalje, nu hvor vi er i gang.
Hvorfor?
Fordi du har slået ansigtet og skåret hænderne.
Lyt til mig, Staros.
Jeg tror, det er bedst, hvis du bliver sendt hjem med det næste hold sårede.
Du skal ikke blive hængende hér.
Jo mindre vi siger om dette jo bedre.
Det er fra oberst Tall.
"Denne sejr gør os stolte".
"Den er en milepæl i slaget om Guadalcanal".
"I morgen vil kompagniet blive beset af den øverstkommanderende".
"Når det er sket, bliver vi afløst af reserveregimentet".
"Jeg har sikret, at alle får en uges ferie".
Det var det hele.
Timer føles som måneder.
Dage føles som år.
Vi gik ind i guldalderen.
Nåede den nye verdens kyst.
Jeg ville have aflagt et besøg,
men...
Jeg ville hellere være alene, ikke?
Ja?
Vi ville bare takke Dem, sir.
Fordi du beskyttede os.
Fordi du passede på os.
For at holde os sammen.
Vi er kede af, du skal hjem.
Det virker som en dårlig aftale.
Jeg er ikke sikker på, I har ret.
Det er svært at vide...
at man ikke gør nogen nytte.
Det er det, der er svært.
Det gør ingen forskel. Jeg er ligeglad.
Jeg er glad for at skulle hjem.
Jeg er glad.
- Vi kunne stadig indgive en klage. - Over hvad?
Hvilken forskel ville det gøre?
Jeg vil jo gerne hjem.
Lad det ligge.
Hvad betyder det, sir?
Det betyder: "I er som mine sønner".
I er mine sønner.
Mine kære sønner.
I er i mig nu.
Jeg vil bære jer i mig.
Kan du ikke glemme det?
Hver gang du begynder forfra.
Krig gør ikke mennesker bedre.
Den gør dem til hunde.
Forgifter sjælen.
Min kære hustru.
Der sker noget med ens indre på grund af alt blodet og snavset.
Jeg ville forblive den samme for dig.
Jeg vil være, som jeg var før.
Hvordan når vi den anden kyst?
Til de blå bakkedrag.
Kærlighed.
Hvor kommer den fra?
Hvem tændte flammen i os?
Ingen krig kan slukke den
eller besejre den.
Jeg var en fange.
Du satte mig fri.
Uanset hvor meget træning,
uanset hvor meget man passer på,
er det et spørgsmål om held, om man lever eller dør.
Det gør ingen forskel, hvem man er, eller hvor hård man er,
hvis man er på det forkerte sted på det forkerte tidspunkt, er det slut.
Jeg ser på den døende dreng,
men føler ingenting.
Jeg er ligeglad med alting.
Lyder dejligt.
Det er det ikke endnu.
Man føler ingenting.
Ikke som resten af jer.
Måske vidste jeg, hvordan det ville blive.
Måske var jeg allerede hærdet.
Jeg har ikke været sammen med en kvinde, siden jeg kom ind i hæren.
Eller talt med en.
Jeg vil ikke...
Jeg vil ikke føle lysten.
OK. Abrahams!
Abrahams. Værsgo.
Stack! Hvor er Stack?
Få ham herud.
Bell?
Bell!
Endnu en til Bell. Endnu en til Bell.
Kære Jack,
Jeg har mødt en kaptajn i luftvåbnet. Jeg er forelsket i ham.
Jeg vil skilles, så jeg kan gifte mig med ham.
Jeg ved, du kan nedlægge forbud, men jeg beder dig alligevel
af hensyn til vores fælles minder.
Tilgiv mig.
Det blev bare for ensomt, Jack.
Vi skal nok mødes igen en dag.
Folk der har været lige så tæt på hinanden som os mødes altid igen.
Jeg burde ikke tale til dig på denne måde.
Men jeg kan ikke lade være.
Det er en stærk vane.
Ja, min ven igennem alle disse fantastiske år.
Hjælp mig med at undslippe dig!
Hvad hedder du?
Vi var som en familie.
Hvad var det der gik galt?
Så galt at vi nu kæmper mod hinanden.
Hvor vi hver især tager æren.
Hvad skete der med det gode i os?
Lod vi det slippe væk?
Eller smed vi det væk?
Hvorfor gør vi ikke en særlig indsats?
Går efter æren?
Jeg havde fået ram på dig, Witt, hvis du havde været en japser,
for lang tid siden.
Efterlod de dig her?
Jep.
Jeg forsinkede dem.
Det er lige meget, sådan set.
Lægen ordnede det meste.
Jeg har masser af ammunition.
De skal nok komme forbi og hente mig.
- De fik virkelig ram på dig. - Lige i knæet.
Ja.
Det er slut for mit vedkommende, Witt.
- Hvad laver du hernede? - Ja, du ved,
jeg er på vej tilbage til kompagniet.
Ja.
OK, hils dem alle sammen fra mig.
Du kan komme med, hvis du vil.
Jeg skal nok hjælpe dig.
Nej, her er dejligt stille.
Der er så fredeligt heroppe.
Jeg ville bare forsinke dig. Der skal nok komme nogen efter mig.
Jeg skal nok sige, du er her.
OK.
Du, Witt.
Hvem laver du problemer for i dag?
Hvad mener du?
Jamen, er det ikke det du er god til?
Gøre det modsatte af hvad der bliver sagt?
Hvorfor laver du så mange problemer, Witt?
Jeg troede, du bekymrede dig om mig?
Det troede jeg altid, du gjorde.
Hvorfor virker du altid så stenhård?
Den ene dag kan vi tale sammen,
men den næste dag er det som om, vi aldrig har mødtes.
Sådan er det at være ensom.
Er du aldrig ensom?
Kun blandt mennesker.
Tror du stadigvæk på det smukke lys?
Hvordan gør du det?
Du er som en tryllekunstner.
Jeg kan se gløden i dig.
Man ser på en døende fugl, og tror kun, man kan se smerten.
Men det er døden, man kan se.
Døden der griner af én.
Et andet menneske ser den samme fugl,
og føler storheden og æren.
Føler, der er noget der smiler til ham.
Vi må have ham ud herfra med det samme.
- Forklarede du situationen? - Nej.
Ved de, hvor vi er? Vi er nemlig et let mål hér.
Men, jeg tror, det er... op til mig at afgøre, sergent.
I tror bare, vi skal have fundet ud af, hvor tæt på, de er. OK?
Det er enkelt nok.
Du, Weld... få fat i hovedkvarteret.
Beskydningen kommer nærmere, sir.
Linjen er død!
Vi skal have fundet ud af, hvor linjen er blevet skåret over.
Vi skal finde ud af, hvor tæt på de er.
Kom så.
OK.
Du dér.
Af sted med dig.
Af sted med dig, Fife.
Coombs. Af sted med dig også.
Kom så!
Det skal jeg nok. Men du skal vide, at jeg synes, det er en dårlig idé.
Hvis der er mange af dem, løjtnant, bliver vi skudt helt i stykker.
Du er ikke tvunget. Der vil være andre frivillige.
Nej, jeg vil gerne, sir. I så fald der sker noget dårligt.
OK. Bliv ved floden.
Junglen er for tæt. Pas på.
Det skal jeg nok.
Held og lykke, Witt.
Er du OK, Fife?
Det er forstærkningerne.
Lad os trække os tilbage.
Sig det til løjtnanten.
Lad os komme af sted.
Jeg er ramt!
Vi må blive og holde dem på afstand.
Vi skal nok klare den.
Min ven her har ikke langt tilbage,
så... af sted med dig.
Af sted med dig.
Witt!
De er på vej.
Jeg må af sted. Du skal ikke være bange.
Gem dig her indtil du hører skyderi, og bevæg dig derefter ned langs floden.
Nej.
- Hvor er Coombs? - Tilbage. Tilbage, de kommer.
Tilbage.
Hvor er Witt? Fife, hvor er Witt?
Fife, hvor er Witt?
Fife. Fife, hvor er Witt?
Amerika.
Hvor er gløden nu?
Jeg ved godt at I har fremstillet og drukket det her pis.
Det er OK med mig.
Det hele er en løgn.
Hvis man er klædt som jeg kan man drikke sig fuld hver aften.
Alt hvad man hører og ser.
Så længe man er i stand til at udføre sit arbejde.
Hvis det ikke er tilfældet, bliver der problemer med mig.
- Der er så meget at komme af med. - Jeg er ellers et familiemenneske,
og det er vi alle sammen, uanset om vi kan lide det eller ej.
Vi er en stor familie.
Jeg er faderen.
Så må sergent Welsh være moderen.
Du kan bare ikke lade være, hvad?
Så I er alle sammen familiens børn.
En familie kan kun have et overhoved, og det er faderen.
Far er overhoved, mor bestemmer. Sådan fungerer det her.
- Hvis der er noget I vil tale om. - Du er i en kasse.
- Hvad som helst. - En kasse der bevæger sig.
Så er jeg til jeres rådighed.
Krigen er ikke overstået før til jul.
Det varer længe, inden vi er hjemme igen...
De ville ønske, du var død.
Eller en del af deres løgn.
Der er kun én ting at gøre.
Finde noget man kan have for sig selv.
Finde et holdepunkt.
Hvis vi ikke mødes i dette liv,
lad mig da føle afsavnet.
Blot et glimt i dine øjne, og mit liv er dit.
Noget jeg kan holde mig til. Et slags holdepunkt.
Jeg mener, jeg ved ikke, hvad dine planer er, men...
Jeg har truffet beslutningen nu. Jeg har tænkt det hele igennem.
Jeg er stadig ung, men jeg har oplevet så mange ting.
Nu er jeg klar til at leve livet.
Min far sagde altid, det altid bliver meget værre, før det bliver bedre.
Du ved, livet bør ikke være så indviklet, når man er ung.
Jeg tror, det kun kan blive bedre i fremtiden.
Det er på tide, at det bliver bedre. Det er det, jeg vil have.
Det er det der skal ske.
Jeg bliver ældre for hver dag.
Ikke gammel, men ældre.
Hvor kendte vi hinanden fra?
Hvem var det, som jeg boede sammen med?
Gik ture med?
Broderen.
Vennen.
Mørke fra lyset.
Had fra kærlighed.
Er det mon den samme hjerne?
Det samme ansigt?
Min sjæl,
lad mig blive en del af dig nu.
Se ud igennem mine øjne.
Se de ting du har skabt.
Alle de fantastiske ting.
Visiontext undertekster: Jacob Jensen
DANISH